Tidigare:
Cracher-Mortel gör zombier.
-Jag vet inte varför din bror åkte. -Han tog en grimm.
Eric tvingar oss att agera. Vi måste åtgärda det.
Någon utanför familjen bär på ett kungligt barn.
Vad gör du...
Plocka de döda blommorna.
-Var är Nick? -Han har nog överlevt.
Han är kanske smittad, så var försiktiga.
-Kan du spåra honom? -Jag kan försöka.
Att födas två gånger är inte mer förvånande än en gång-
-för naturen återuppstår.
-Tappade du bort honom? -Det gjorde jag nog.
Det är inte så enkelt. Det finns fler wesen här ute än Nick.
Jag kryper inte på alla fyra för det går inte så fort.
För att inte tala om gräsfläckarna.
Vänta! Jag har honom.
-Har ni honom? -Inte än, men snart.
-Var är ni? -Nära baren. Det går fort.
-Vi kommer dit. -Har de honom?
-Inte än. -Polisintendent Renard?
Övervakningskamerorna är trasiga.
-Har ni ingenting? -Tyvärr inte.
Jag åker tillbaka. Ring, om ni hittar något.
-Jag är trött. -Du får snart lägga dig.
Jag vill att du läser en saga.
-Jag glömde maten i bilen. -Vi lägger dem först.
Vad gör han? Öppna dörren!
-Vem är det, mamma? -John, öppna dörren!
-Öppna dörren! -Gå in nu!
-Ring larmcentralen. -Gå upp med barnen.
-Pappa! -Till sovrummet. Jag har ett vapen.
Till sovrummet, jag har ett vapen där. Skynda er!
-Vi ställer bokhyllan för dörren. -Vem är det? Vad gör han här?
Gå in i garderoben med barnen. Jag hämtar vapnet.
Gå in och var tysta.
Kom igen!
-Ni måste vara tysta. -Jag är rädd, mamma.
Förlåt! Jag tappade bort honom igen.
Vi har nog hittat honom.
Gör inget som du kommer...
-Vi måste stoppa honom. -Jag försöker.
Han måste ut härifrån.
Ja, det var jag som kastade den. Kom och ta mig!
Gå ut på baksidan, så lurar jag med honom här.
Det funkar inte.
-Har ni honom? -På sätt och vis.
Jag är på Birmingham Road 642. Skynda er!
Vad gör vi nu?
Tänker du skjuta?
Om vi inte kan fånga honom, så måste jag.
Höloftet, då?
Vi kan kanske...
Nick, hör du mig?
-Hör du mig? Vet du vem jag är? -Det är ju vi.
Gör det inte. Gör det inte, Nick!
Han tänker göra det.
-Herregud. Har vi dödat honom? -Nej.
Vi stänger in honom.
-Var är Nick? -Där inne.
-Inte så länge till. -Är han skadad?
-I så fall vet han inte om det. -Nick är mer djur än människa nu.
-Var är han? -Vi har läget under kontroll.
Polisen? Jag har ju precis ringt.
Vi följde efter den misstänkte. Gå in nu!
Han försökte döda oss.
-Är de skadade? -Nej, men livrädda.
Han är sinnessjuk. Vem är det?
Han heter...
...Thomas Schirach.
-Ge mig vapnet och gå in igen. -Jag ger er inte vapnet.
Jag går in igen, men min familj är där inne. Om han kommer ut...
Vi går in. Håll er undan. - Var redo med den där saken.
Kom!
-Nu tar vi honom. -Inte så här.
Jag har försökt.
-Är det okej? -Så vill jag också göra.
Nick, gör det inte. Jag vill inte skjuta dig.
Nick, bakom dig.
Ta det lugnt! Snälla, Nick.
-Mår du bra? -Nej, det gjorde ont.
Men ni mår nog sämre.
Fungerar det?
-Jag tror det. -Ge honom en dos till.
-Vi måste ta med honom till affären. -Låt det gå fort.
-Snabbt! Jag vill inte förklara mig. -Inte jag heller.
-Han skakar. -Hoppas att vi hinner.
-Pulsen är långsam. -Han är kall.
-Pulsen sjunker. -Vi måste hålla honom varm.
Lägg en rock över honom.
Nick, hör du mig?
-För sent... -Din bror är ansvarig för det här.
Och hans kropp fanns inte på planet?
Hur ni än löser familjeproblem, så får han inte komma undan.
Det blir bra. Det ordnar sig.
-Jag kan inte andas. -Du måste vänja dig vid döden.
-Vad ska jag göra med dem? -Stoppa blommorna i henne.
Sen syr du ihop henne.
Blommorna måste bli en del av henne innan de fungerar.
Ju längre man väntar, desto mer riskerar man.
Den här döden varar inte för evigt.
Jag hoppas att en dos till räcker.
Vi kan inte göra mer.
Jag vet inte om det fungerar, men jag vet inte vad jag ska...
Skit också.
-Förlåt, jag vill bara att... -Jag med.
Jag måste åka till stationen.
Jag stannar här.
Det blir bäst så.
Om hans bror var min bror...
-Jag ska nog inte säga mer. -Det borde du göra.
Jag tycker likadant.
-Något händer. -Det är väl bra?
Jag tror det. Jag hämtar mer vatten.
-Nej, inte så. Återvänd inte. -Vi ska kanske...
-Jag ville inte fråga, men... -Gör det! En smäll räcker för mig.
Nu är han fast.
Det räcker. Bit av tråden med tänderna och knyt.
Gör det!
Det går fortare än jag trodde. Hon verkar gilla dig.
OKÄND Klart. Nyheter online. Länk skickad.
I Wien har Eric Renard omkommit, familjen Kronenbergs kronprins.
Hans bil exploderade på väg från flygplatsen.
Ingen har tagit på sig ansvaret. Hela Wien sörjer honom.
Hela Portland gör inte det.
Om de kungliga går så här långt för att få tag på en grimm...
-Det kan göra lite ont. -Nej, mycket.
-Jag skojar inte. -Såret är djupt.
Jag vet det nu. Vänta! Okej, kör på.
Exakt. Om de går så långt måste det stå mycket på spel.
Nick, hör du mig?
Han vaknar nu.
-Hör du oss? -Vad är det som pågår?
Vad gör du?
-Jag kollar din puls. -Varför då?
Den frågan har ett väldigt långt svar.
Vad är det?
-Varför har jag handbojor? -Du höll på att ramla omkull.
Vilken huvudvärk jag har.
-Hur hamnade jag här? -Vi tog med dig hit.
-Jag är mörbultad. -Men du ser betydligt bättre ut.
-Betydligt bättre! -Vilken underdrift.
Har ni varit med om en olycka?
-Det kan man kalla det. -Minns du ingenting?
-Du har tagit av dig gipset. -Ja, så du minns det?
Jag minns att du skulle göra det.
-Vad är det senaste som du minns? -Jag vet inte riktigt.
-Vi var på skeppsvarvet. -Det minns jag.
Vi försökte stoppa det, och du hade motgiftet.
Vi kom ifrån varandra, och jag jagade...
-Baron... -Samedi. Han med hatten.
-Precis. -Jag jagade honom...
...och sen föll vi.
Jag hittade ett pass med mitt foto.
Men det stod ett annat namn, Thomas...
Det är nog allt.
Jag måste ha blivit träffad. Sen hittade ni mig och åkte hit?
Eller kanske inte.
-Har jag glömt något? -Vi känner att...
-Du får berätta. -Nej, Juliette.
Jag har ställt till det, eller hur?
-Kom de undan? -Nej, det hände mycket mer.
Berätta.
Han fick tag på dig, som de andra. Titta här.
-Sörjer du? -Jag är förkrossad av sorg.
-Jag beklagar. -Jag vill kolla om du är på semester.
Jag åkte direkt efter jobbet. Det blir spännande framöver.
Det blir det nog. Hur mår din...övriga familj?
-Vi semestrar på olika håll. -Bra. Det är bättre så.
Skicka ett vykort till mig.
De ringde från sjukhuset. En av dem som bråkade på baren har dött.
Så nu har vi ett mord.
Här står det att en Thomas Schirach är misstänkt.
Det stämmer nog. Han var kanske orsaken till bråket.
Vi tänkte efterlysa honom, men vi har inget bra signalement.
Jag kollade övervakningskamerorna, men någon hade förstört systemet-
-och tagit med sig filen.
-Vem jobbar med det? -Holtby och Bauer.
Jag pratar med dem senare.
Ingen blev ju skadad i alla fall, alltså allvarligt skadad.
-Du skrämde några människor. -Ja, det gjorde du.
Du visste inte vad du gjorde, och du minns inte.
-Att vara påverkad är inget försvar. -Du var påverkad av något helt annat.
-Hur ska vi förklara det? -Inte alls.
Vi fick en fysisk förklaring-
-och den vill vi inte berätta för andra.
-Jag är ledsen. -Du visste inte om det.
Efter allt som har hänt måste du sova. Följ med mig hem.
-Jag håller med. -Du måste vila upp dig.
Det måste vi nog allihop.
-Tack gode gud att det är över. -Vad bra att jag inte dödade någon.
Jag ska göra te. Gå upp och lägg dig.
Helst inte ensam.
Jag är glad att du mår bättre, men nej.
Du ska gå och lägga dig, och jag står där tills du somnar.
Du har nog rätt.
Vilken jäkla kväll! Jag är glad att alla överlevde.
Var är Nick? Jag har inte sett honom i kväll.
Han åkte på några smällar, så han vilar upp sig.
Helt otroligt att det bara blev ett dödsfall.
En kille i barslagsmålet.
-Vem har hand om det? -Holtby och Bauer.
Vad har du... Okej, då var vi klara.
Dog någon i barslagsmålet?
-Jag vet inte vad dödsorsaken var. -Det vet nog jag.
Hur ska vi lösa det?
Mycket försiktigt. Jag sågs på baren med Rosalee och Juliette.
Vi kommer att bli förhörda.
Vad tänker du säga?
Vi måste ha samma historia.
De letar efter Thomas Schirach-
-och det måste de fortsätta göra. Annars kan vi inte skydda Nick.
-Hank, hur är det? -Hur mår Nick?
Han sover. Allt verkar okej.
Det har hänt en grej. Kan du komma till affären?
-Ska jag väcka honom? -Nej, låt honom sova.
Det var inte hans fel. Han försökte ju döda oss.
-Inte oss personligen... -Inget bra försvar.
-Du vet vad du ber oss göra. -Jag gör det också.
Vad är det som har hänt?
En av männen på baren har dött.
-Han var inte sig själv. -Det kvittar.
Så Nick är en mördare.
-Tekniskt sett. -Men ingen vet att han var där.
Förövaren har identifierats som Thomas Schirach.
Okej för mig! Nick är inte skyldig. Han blev förgiftad och kunde ha dött.
Så länge de letar efter Schirach är Nick säker.
Den falska identiteten som min bror gav Nick är till vår fördel.
Tänk om de ser Nick på övervakningsfilmen?
De har inte hittat den än.
Två utredare jobbar med fallet.
De vet att vi var där, så de kommer att ställa frågor.
-Jag vet vad vi ska säga. -Absolut inte sanningen.
Exakt.
Hank, är det okej för dig?
Jag vill inte att Nick får fängelse för något som han inte visste om.
Ni hörde vad han sa. Han minns inget.
Så vi ska ljuga för att skydda Nick. Tänk om han får veta det?
Förhoppningsvis ordnar han en fest.
Han får inte veta något. Inte än, i alla fall.
Vi måste enas om tre saker.
Vi jagade smittade misstänkta, en av dem var Thomas Schirach.
Ni var där för att ni hade en behandling.
Inte illa! Vissa delar är sanna.
Nu är det dags för detaljerna. Det är sånt som man åker dit på.
Vilken tid var det?
Hade han med sig någon?
-Jag hörde att ni fick barmordet. -Ja, ett jäkla fall.
Alla vittnen säger att Schirach var ett monster.
Stor, grym... De kunde inte stoppa honom.
Efter barslagsmålet överföll han en familj i deras hus.
Tack. Gissa vad jag fick veta.
Enligt pappan i familjen kom det några killar före patrullen.
De var poliser och skickade in honom i huset.
Enligt honom kom Schirach undan för att alla försvann.
-Övervakningsfilmen, då? -Systemet var förstört.
-Alla filer är borta. -Han tog dem kanske.
Han tog inget annat. Han ville bråka.
-Säg till om jag kan göra något. -Fyll i de här rapporterna.
Enligt Holtby och Bauer är kamerorna på baren förstörda.
-Jaså? -Det var ju passande.
Vad tror du hände?
Någon tog usb-minnet och låtsades att det var en del av bråket.
-Tur för oss. -Så länge det inte dyker upp.
Har ni tid?
-Vi har några frågor. -Ni var på baren i går kväll.
-Det stämmer. -Ni var där med två kvinnor.
-Vi vill följa upp det. -Jag skriver ner namnen.
Hur är det? Du känns kall.
Vakna!
-Vad är klockan? -Larmcentralen, vad har hänt?
-Vem ringer du till? Vad är det? -Vad har hänt?
Inget, jag hade fel. Ursäkta mig!
-Hur mår du? -Bra, tror jag.
-Jag har ont i ansiktet. -Du måste gå till läkaren.
Varför då?
-Varför gör du så där? Jag mår bra. -Det såg inte ut så.
Hur såg det ut då?
Du såg död ut. Du var kall, och jag hittade ingen puls.
-Mår du verkligen bra? -Ja, tills du sa att jag var död.
-Du måste gå till läkaren. -Räknas en veterinär?
-Jag vill få högre puls. -Du skrämde mig.
Förlåt, men jag mår faktiskt bra.
Lägg dig ner, så tar vi det lite långsamt.
Det går bra.
Jag mår faktiskt bra.
Det är dags.
-För vad då? -Att skörda det som du har sått.
Du ska fylla den där.
Med vad då?
Det är väldigt bra för huden, och för ditt barn.
Zombierna tog all acorus calamus-
-och erythroxylum novogranatense.
Jag beställer mer. Det var faktiskt ganska gammalt.
Tur att det inte var dåligt. En zombieyra per generation räcker.
-Hej! Kan jag hjälpa er? -Rosalee Calvert?
Vi är från polisen, Bauer och Holtby. Vi har några frågor om baren.
-Ni var väl där? -Det stämmer. Kom in.
Ni var där med polisintendent Sean Renard?
-Vad jobbar ni med? -Jag är apotekare.
Vi erbjuder naturliga kurer mot olika krämpor.
Det var därför jag var på baren.
Folk hade fått i sig ett nervgift som orsakar Lasaros-syndrom.
Jag känner till behandlingen, precis som den andra kvinnan.
Juliette Silverton.
Har ni hört talas om en Thomas Schirach?
Ja, han ska ha orsakat smittan och startat bråket på baren.
-Kan ni beskriva honom? -Nej, jag såg honom aldrig.
Två utredare åkte för en kvart sen. Jag väntade tills de var borta.
-Och? -Jag berättade historien.
-Trodde de dig? -Jag tror det.
Jag öppnar.
Jag kan inte prata, Nick är vaken.
-Vad gör ni här? -Vi söker Juliette Silverton.
Är det din flickvän? Det hade vi missat.
-Är hon hemma? -Har det hänt något?
-Vi fick hennes namn. -Hon kan ha sett barslagsmålet.
-Vill ni prata med henne om det? -En av männen dog.
Det går ganska fort.
-När dog han? -På sjukhuset. Han var svårt skadad.
Nu är det vårt mordfall. Bättre än dina galningar.
Kom in, så svarar jag på era frågor.
-Var ni där med Renard? -Ja.
-Känner ni till Thomas Schirach? -Han orsakade väl slagsmålet?
Vad gjorde ni där?
Vi försökte bekämpa spridningen.
Rosalee och jag känner till hur man behandlar giftet.
Det orsakar Lasaros-syndrom.
-Såg du den misstänkte? -Nej, han var borta när jag kom.
-Gick det bra, Nick? -Ja, jag hade bara sönder en kopp.
Vi är klara. Var försiktig med kaffet. Det är farliga grejer.
Det är lätt att bränna sig.
Har någon dött? Varför sa du inte det?
Du var inte dig själv.
-Det kvittar. Jag måste erkänna. -Vi har enats om en historia.
-Vilka då? -Jag, Monroe, Rosalee, Hank, er chef.
-Så alla ljuger. -För att skydda dig.
Det går inte.
Jag har dödat någon.
Om du anger dig själv, så är vi alla i knipa.
-Du får inte. -Flytta på dig!
Vi är redan inblandade. Det är vårt beslut. Du visste inte vad du gjorde.
Jag har redan hört det.
Du försökte döda mig.
Och Monroe och intendenten.
Du hade gjort det om vi inte hade samarbetat.
Fråga Juliette hur det kändes att bli slagen av dig.
Om du vill ange dig själv, varsågod! Men då är du ensam.
-Hej, Sean. -Mor?
-Hur mår du? -Jag kände inte igen numret.
Det var meningen. Jag hörde om din halvbror i Wien.
-Ja, det var tragiskt. -Och välförtjänt.
Tack. Vi hörs snart igen.
-Så du vill göra det rätta. -Och du vill avråda mig från det.
Jag ska visa dig en sak.
Känner du igen dig själv?
Titta på mannen med kniv.
Han hette Mitchell Zinc. Han dog på sjukhuset.
Om du inte hade gjort så där skulle du ha varit död.
Sånt händer när man lever i två världar. Man kan inte förklara det.
Ibland är inte rättvisan uppenbar.
Lyssna nu! Min bror ligger bakom det här.
Han ville eliminera en grimm eller få en att arbeta för honom.
Om du anger dig själv...
...får de precis det som de vill ha.
Hur är det?
Okej.
Översättning: Marie Hansson BTI Studios